Йордан Стубел
Дете и зайче

chitanka.info

Детето

Зайче, мило зайче,

сиво и страхливо,

що не ме поглеждаш,

що си горделиво?

Ще ти дам водица,

хрупкава тревица,

после ще играем,

както ний си знаем.

Зайчето

Бързам, детко, бързам

в близката горичка.

У дома остана

майка ми самичка —

да ми ший лапчунки

и кожухче ново,

като дойде зима

да ми е готово.

А пък аз отидох

да извикам кака,

тя живее близко,

долу под лещака.

Че на мама вече

аз съм й отмена,

тя е остаряла

и е уморена.

Детето

Щом те чака майка,

бързай, зайче сиво,

тя поглежда вече

плахо и страхливо

и ти се надява

скоро да се върнеш,

та да я целунеш,

и да я прегърнеш.

Зайчето

Сбогом, сбогом, детко,

а пък догодина,

щом се пукне пролет,

пак оттук ще мина.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.